Bene

SLOVENČINA PRE SAMOUKOV

sedí na tej stoličke jak blázon,
jak posadnutý diablom, 
ťuká do stroja tie svoje zaklínadlá,
nalieva si ďalší, zapíja žiaľ.

ten stroj duní jak za druhej svetovej,
pevne presvedčený o tom, že píše svetovo,
divný to chlapík, milión slabík,
vzniká sylabus pre samotárov,

návod bláznom, jak to zvládnuť,
jak to prežiť a predýchať
a tváriť sa, že sa ťa to netýka,
uf, divné to riadky.

je to len slovenčina pre samoukov,
verše, čo napíšeš ľavou rukou
po fľaši rumu, keď ledva dýchaš,
a píšeš, aby si mal dôvod dýchať.

sedí na tej stoličke a na mol,
jak posadnutý bláznom,
číta tie riadky, tie divné zaklínadlá,
nalieva si ďalší, zapíja strach.

tie verše dunia jak za druhej svetovej,
a je presvedčený, že číta niečo svetové,
divný to maník, milión slabík,
číta sylabus pre samotárov,

návod bláznom, jak to zvládnuť,
jak to prežiť a predýchať,
a sa tvári, že sa ho to netýka,
uf, divné to chvíle.